ČELEĎ: LIPNICOVITÉ (Poaceae)

Byliny se svazčitými kořeny, oblým kolénkatým stéblem, listy úzce čárkovitými, dvouřadě uspořádanými. List se skládá z čepele a pochvy, bývá vyvinut jazýček a ouška. Květy jsou drobné, anemogamní s redukovaným okvětím. Jsou uspořádány v kláscích. Květenstvím bývá klas, složený klas, lata, lichoklas. Plodem je obilka.
U trav můžeme pozorovat dva způsoby odnožování: vnitropochevní a vněpochevní.
Trávy mohou být výběžkaté nebo trsnaté.

TRÁVY A STANOVIŠTNÍ PODMÍNKY (příklady)

A. VLHKOSTNÍ POMĚRY

1. Rozbahněné půdy (hygrofyta):
    chrastice rákosovitá, rákos obecný, zblochan vodní, zblochan vzplývavý
2. Slaběji zamokřené půdy (mezohygrofyta):
bezkolenec modrý, chrastice rákosovitá, lipnice obecná, medyněk vlnatý, metlice trsnatá, psárka luční
3. Půdy nedostatečně zásobené vodou (xerofyta a mezoxerofyta):
kavyly, kostřava ovčí, kostřava žlábkovitá, lipnice cibulkatá, ovsíř luční, smělek jehlancovitý, smělek štíhlý, válečka prápořitá

B. MNOŽSTVÍ PŘÍSTUPNÝCH ŽIVIN V PŮDĚ

1. Půdy s dostatkem přístupných živin (eutrofní):
chrastice rákosovitá, jílek vytrvalý, kostřava luční, lipnice bahenní, lipnice luční pravá, lipnice obecná, ovsík vyvýšený, psárka luční, pýr plazivý, srha říznačka
2. Půdy velmi chudé na živiny (oligotrofní):
bezkolenec modrý, medyněk měkký, metlice křivolaká, smilka tuhá, tomka vonná třeslice prostřední

C. PŮDNÍ REAKCE

1. Půdy silně kyselé:
  medyněk měkký, metlice křivolaká, psineček tenký, smilka tuhá, tomka vonná
2. Půdy slabě kyselé až neutrální:
kostřava luční, lipnice bahenní, lipnice luční pravá, ovsík vyvýšený, psineček výběžkatý, pýr plazivý, rákos obecný, poháňka hřebenitá
3. Půdy zásadité:
  lipnice smáčknutá, sveřep bezbranný

D. NÁROKY NA SVĚTLO

1. Světlomilné druhy:
bojínek luční, lipnice cibulkatá a smáčknutá, medyněk měkký, sveřep bezbranný, troskut prstnatý, třeslice prostřední, třtina křovištní, vousatka prstnatá, poháňka hřebenitá, rosička krvavá, psárka plavá, pýr prostřední
2. Stínomilné druhy:
ječmenka evropská, kostřava obrovská, lipnice hajní, pšeníčko rozkladité, strdivka jednokvětá, strdivka nící, válečka lesní

E. TYP STANOVIŠTĚ

1.	Louky a pastviny
ovsík vyvýšený, trojštět žlutavý, psárka luční, bojínek luční, jílky, kostřava červená a luční, lipnice luční, obecná a smáčknutá, psineček bílý a obecný, ovsíř pýřitý, sveřep měkký a rolní, medyněk vlnatý, tomka vonná, smilka tuhá, srha laločnatá, poháňka hřebenitá a metlice trsnatá
2.	Stepi a lesostepi
  smělek štíhlý, štětinolisté kostřavy, válečka prápořitá, sveřep vzpřímený, bojínek tuhý, kavyly
3.      Lesy
  válečka lesní, metlice trsnatá a křivolaká, lipnice hajní, strdivky, třtina křovištní (paseky)
4.      Plevelné a rumištní druhy
	viz. Význam trav v zemědělství

VÝZNAM TRAV V ZEMĚDĚLSTVÍ

Nejvýznamnější pícní trávy:
bojínek luční, psárka luční, jílek mnohokvětý, jílek vytrvalý, kostřava luční, srha říznačka
Ostatní kulturní trávy:
ovsík vyvýšený, kostřava červená, lipnice luční pravá, lipnice bahenní, lipnice obecná, psineček výběžkatý, sveřep bezbranný, trojštět žlutavý, chrastice rákosovitá
Nejrozšířenější plevelné luční druhy:
bezkolenec modrý, kostřava ovčí, metlice trsnatá, ovsíř luční, pýr plazivý, smilka tuhá, třtina křovištní rákos obecný
Vytrvalé plevele na orné půdě:
  pýr plazivý, medyněk měkký
Jednoleté polní plevele:
ječmen myší, ježatka kuří noha, oves hluchý, béry, chundelka metlice, sveřep jalový, sveřep měkký, sveřep střešní, sveřep rolní, rosička krvavá, milička menší

popis jednotlivých druhů trav

válečka lesní (Brachypodium sylvaticum)- mrvica lesná
vytrvalá, hustě trsnatá; sytě zelené měkké listy obrácené rubem nahoru, s chlupatými pochvami; olistěná stébla chabá, květenství převislé, osinaté

válečka prápořitá (Brachypodium pinnatum)- mrvica perovitá
vytrvalá, výběžkatá, někdy slabě trsnatá; světle zelené tuhé kopinaté listy, naspodu zkroucené, takže rub čepele se dostává nahoru, kolénka chlupatá, listové pochvy nejsou chlupaté; květenství přímé, bez osin n. krátce osinaté, jemně plstnaté

ječmen myší (Hordeum murinum)- jačmeň myší
jednoletý; květenství husté, za zralosti rozpadavé, osiny až 3 cm dlouhé, plevy plodného klásku po obou stranách silně brvité.

ječmenka psí (Elymus caninus)- jačmienka psia
vytrvalá, trsnatá; květenství útlé, chabé, většinou převislé, osiny plev krátké (±3 mm), osiny pluch zprohýbané.

pýr plazivý (Agropyrum  repens)- pýr plazivý
syn. Elytrigia repens
vytrvalý, dlouze plazivý (až 100 m) oddenek; rostlina trávozelená, dolní pochva často chlupatá, složený klas přímý, bezosinný, klásky postavené širokou stranou k vřetenu klasu, plevy a pluchy špičaté

pýr prostřední (Agropyrum intermedium)- pýr prostredný
syn. Elytrigia intermedia 
trsnatý nebo krátce výběžkatý; rostlina sivá, okraj otevřené listové pochvy je brvitý, plevy a pluchy tupě zakončené, bez osin.

sveřep střešní (Bromus tectorum) – stoklas strechový
= sveřepec střešní (Anisantha tectorum)
jednoletý, trsnatý; báze čepelí a horní část pochev výrazně chlupaté, stéblo pod latou zpravidla krátce chlupaté a drsné, lata nakloněná na jednu stranu, hustěji větvená, klásky osinaté, ze stran smáčknuté, ke konci rozšířené, nejčastěji 2 klásky na 1 větvi

sveřep jalový (Bromus sterilis) – stoklas jalový
= sveřepec jalový (Anisantha sterilis)
velmi podobný předešlému, možnost záměny, jednoletý, slabě trsnatý; listy mírně chlupaté, lata všestranná, stéblo pod latou lysé a hladké, na větvi pouze 1 dlouze osinatý klásek, klásky ze stran smáčknuté, ke konci rozšířené 

sveřep měkký (Bromus mollis) – stoklas mäkký
jednoletý, trsnatý; stébla přímá, celá rostlina hustě měkce sametově chlupatá, špinavě zelená, kolénka hustě chlupatá, lata kompaktní, s krátkými vzpřímenými větvemi, klásky ±naduřelé a ke konci zúžené, krátce osinaté

sveřep rolní (Bromus arvensis) – stoklas rol’ný
= sveřep polní
jednoletý, trsnatý; stébla přímá, rostlina na listech a pochvách bíle pýřitá, světle zelená, větve nesoucí klásky velmi dlouhé, klásky ke konci zúžené, osiny překřížené, tvoří “vějířky”

sveřep bezbranný (Bromus inermis) – stoklas bezbranný
= kostřavice bezosinná (Bromopsis inermis)
vytrvalý, plazivý oddenek s dlouhými šupinatými výběžky; světle až šedě zelený, vysoké sterilní prýty, přímá hustě olistěná stébla, lata stažená, klásky ze stran smáčknuté, ale ke konci nerozšířené, nemá osiny (nanejvýš krátké hroty)

sveřep vzpřímený (Bromus erectus) – stoklas rovný
= kostřavice vzpřímená (Bromopsis erecta)
vytrvalý, trsnatý; listy v mládí svinuté, později ploché, na okraji pravidelně obrvené, lata ztuha vzpřímená,úzká s přitisklými větvemi, klásky s osinami

oves hluchý, ovsaha nebo ovsiha (Avena fatua) – ovos hluchý 
jednoletý, podobný ovsu setému; obrvené okraje listů, lata řidší a rozkladitější, pluchy dlouze hnědožlutě až rezavě chlupaté, s dlouhou červenohnědou osinou, obilky snadno vypadavé

ovsíř pýřitý (Avenochloa pubescens) – ovsica páperovitá
vytrvalý, trsnatý; volný přízemní trs čárkovitých listů s kápovitou špičkou, listy pýřité, čepele ploché nebo žlábkovité (s kolejničkou); lata rozvětvená do 1.-2. stupně, obloukovitě nakloněná, stříbřité klásky s nachovou lomenou osinou

ovsíř luční (Avenochloa pratensis) – ovsica lúčna
vytrvalý, trsnatý; hustý přízemní trs tuhých, úzkých, páskovitých, šedozelených listů, zpravidla podél střední žilky složených, listy lysé nebo kratičce chlupaté; přímý hrozen osinatých klásků s přitisklými větvemi

ovsík vyvýšený (Arrhenatherum elatius) – ovsík obyčajný
víceletý, řídce trsnatý; listy ploché, na líci drsné, v mládí svinuté, lata jen za květu rozevřená, jinak stažená, květy prašníkové jsou dlouze jemně osinaté, oboupohlavné květy bezosinné nebo jen s krátkou osinou, klásky nafialovělé se stříbřitým nádechem

trojštět žlutavý (Trisetum flavescens) – trojštet žltkastý
víceletý, volně trsnatý; kolénka, případně i stébla pod kolénky chlupatá, listové pochvy zpravidla výrazně bíle chlupaté, chlupaté i čepele, lata rozevřená, klásky žlutavě lesklé, pluchy s jemnými osinami (v klásku 2 dlouhé, třetí krátká osina)

smělek štíhlý (Koeleria macrantha) – ometlina štíhla
vytrvalý, hustě trsnatý; sivozelený, stéblo tenké, drátovité, pružné, až ke květenství lysé, lesklé, listy zpravidla hustě chlupaté, lata stažená, připomíná klas, pluchy bez osin

smělek jehlancovitý (Koeleria pyramidata)
vytrvalý, hustě trsnatý s dlouhými vněpochevními výběžky; stéblo pod květenstvím silné), hustě krátce chlupaté, čepele listů lysé, jen na okraji obrvené, lata stažená, připomíná klas

metlice trsnatá (Deschampsia caespitosa) – metlica trsnatá
vytrvalá s kompaktními trsy (zajišťují vysokou konkurenční schopnost); tuhé, silně drsné, žebernaté listy, dlouhý špičatý jazýček, lata hnědě až fialově lesklých klásků velmi bohatá, větve drsné, osina zpravidla nevyčnívá z klásku (není vidět)

metlice křivolaká (Deschampsia flexuosa) – metlica krivolaká
vytrvalá s rozložitými trsy; světle zelené, hladké, štětinovité listy, jazýček špičatý (2-5 mm), lata chudá, větve vlnitě zprohýbané, hákovité osiny vyčnívají z klásku, často bělavé prašníky

medyněk vlnatý (Holcus lanatus) – medúnok vlnatý
hustě trsnatý; celá rostlina sametově pýřitá, ploché měkké listy, jazýček vně chlupatý, lata se rozevírá jen za květu, plevy na slunečné straně nafialovělé, osiny krátké, nevyčnívají z klásku

medyněk měkký (Holcus mollis) – medúnok mäkký
vytrvalý, dlouze výběžkatý (oddenky podobné pýru); výrazně chlupatá jsou jen kolénka, jazýček lysý, osina vyčnívá z klásku

pšeníčko rozkladité (Milium effusum) – pšeno rozložité
vytrvalé, trsnaté; dlouhá (až 30 cm), velmi řídká, rozkladitá lata s klásky v koncových partiích větví , větve za plodu převislé; voní kumarínem

třtina křovištní (Calamagrostis epigeios) – smlz kroviskový
vytrvalá, oddenkatá s drobnými trsy; stébla pod latou drsná, listy šedozelené, tuhé, na líci drsné, vysoký špičatý jazýček, lata bohatá, v klásku pod pluchami svazečky štětin (nápadné zejména za zralosti)

chundelka metlice (Apera spica-venti) – metlička obyčajná
jednoletá ozimá až raná jarní tráva; pochvy listů často nafialovělé, velký jazýček (až 1 cm), lata velmi bohatá, větve dlouhé, hodně větvené, drsné; klásky jemné, dlouze osinaté

psineček tenký (Agrostis capillaris) – psinček obyčajný
krátce výběžkatý; listy krátké, lysé, matně zelené, jazýček krátký, někdy sotva patrný, lata až 15 cm dlouhá, v obrysu ±vejčitá, větve lomené, ±hladké, v latě velký počet drobných nafialovělých a bezosinných klásků; lata po odkvětu zůstává rozložená

psineček výběžkatý (Agrostis stolonifera) – psinček biely
vytrvalý s výběžkatým oddenkem; listy ploché, jazýček až 5 mm dlouhý, lata v obrysu ±kuželovitá s rovnými drsnými větvemi, plucha bezosinná nebo jen s kratičkou osinou), klásky často nafialovělé; lata po odkvětu stažená 

tomka vonná (Anthoxanthum odoratum) – tomka voňavá
víceletá, s přízemním trsem krátkých listů a četnými nekvetoucími růžicemi listů, sytě n. žlutavě zelená, báze čepelí mají na bocích chomáče chlupů, jazýček často načervenalý n. nahnědlý, klásky žlutavozelené, na hřbetě nahnědlé, osinaté, tvoří válcovitý, olivově zělený lichoklas; při vadnutí voní kumarínem

psárka luční (Alopecurus pratensis) – psiarka lúčna
vytrvalá, s krátkými oddenky vytvářející velké drny; stébla přímá, hladká, na bázi nekořenující, listy dlouhé jednotlivé, květenství široce válcovité, k oběma koncům zúžené, osinaté klásky za zralosti lehce opadávají 

psárka plavá (Alopecurus aequalis) – psiarka podobná
1- až 2-letá; stéblo a listy sivé, stébla poléhavá n. kolénkatě vystoupavá, osina té klásky tvoří úzký, zašpičatělý lichoklas, prašníky bělavé, po vypylení oranžové

bojínek luční (Phleum pratense) – timotejka lúčna
vytrvalý, trsnatý; špinavě zelený, s četnými nekvetoucími, vnitropochevními, bohatě olistěnými výběžky, jazýček 2x "vykousnutý", lichoklas tupý, při ohnutí není laločnatý, plevy zakončené “vidličkou”

bojínek tuhý (Phleum phleoides) – timotejka Boehmerova
trsnatý; stéblo často v horní části nafialovělé, tenké, drátovité, lichoklas tenký, při ohnutí laločnatý

chrastice rákosovitá (Phalaris arundinacea) – chrastica trsťovitá
= lesknice třtinovitá
vytrvalá, oddenkatá; rákosovitý vzhled, široké listy a dřípený vysoký jazýček (naproti
tomu rákos má místo jazýčku jen chomáč chlupů), lata bohatá, štíhlá, v kláscích nejsou dlouhé chlupy

jílek vytrvalý, anglický (Lolium perenne) – mätonoh trváci
dvouletý až vytrvalý, hustě trsnatý; pochvy přízemních listů červenofialové, čepele mladých listů složené, za květu tvoří i jalové výhony, rub listů lesklý, jazýček krátký, rovný; květenství složený klas, klásky většinou přitisklé hranou k vřetenu klasu, pluchy bezosinné.

jílek mnohokvětý, italský (Lolium multiflorum) – mätonoh mnohokvetný
dvouletý až vytrvalý; netvoří jalové výběžky, čepele mladých listů jsou svinuté, klásky osinaté, s velkým počtem květů (10-20)

kostřava luční (Festuca pratensis) – kostrava lúčna
vytrvalá, trsnatá (velmi krátké vněpochevní výběžky); tmavozelená, listy 7 mm široké, na líci žebernaté, na rubu lesklé, čepele pravotočivé, obrácené rubem nahoru; stéblo pod latou hladké, klásky v čerstvém stavu pevně sevřené, za sucha se rozevírají, větévky laty na dolní uzlině po dvou (1-3 a 4-6 klásků), bezosinné klásky

kostřava červená (Festuca rubra) – kostrava červená
vytrvalá, volně trsnatá; sytě zelená, přízemní listy štětinovité, žlábkovité, stébelné listy ploché, dolní internodium laty výrazně delší než ostatní, delší ze 2 větví spodního patra sahá až za polovinu laty, za plodu odstávají větve spodního patra nápadně do boku, klásky osinaté

kostřava ovčí (Festuca ovina) – kostrava ovčia
vytrvalá, hustě trsnatá; svěže nebo šedě zelená, listy štětinovité, drsné, stébla po celém obvodu listu v horní části drsná, lata hustá, pluchy osinaté
 
kostřava žlábkovitá (Festuca rupicola) – kostrava žliabkovitá
= Festuca sulcata
vytrvalá, hustě trsnatá; tmavozelená, neojíněná, listy žlábkovité, celé drsné, stébla pod latou silná, hranatá a drsná, lata hustá s krátkými větvemi i v dolní části laty, klásky osinaté

kostřava obrovská (Festuca gigantea) – kostrava obrovská
trsnatá; světle zelené listy na rubu lesklé, obrácené rubem nahoru, listové čepele > 1 cm široké, chabé, ploché, nežlábkovité, stébla až téměř pod latu objatá pochvou posledního listu, velká ouška; lata řídká, větévky laty velmi dlouhé, převislé, klásky osinaté, osiny > 1 cm často vlnitě zprohýbané

lipnice bahenní, úrodná (Poa palustris) – lipnica močiarna
víceletá, volně trsnatá; stébla oblá, hladká, bohatě listnatá, listy zploštělé, delší než pochva, šedozelené, dlouhý zakulacený jazýček, lata přímá, na dolní uzlině většinou 5 větví, klásky jemné, ve špičce s fialovou skvrnou

lipnice obecná (Poa trivialis) – lipnica pospolitá
jedno- až víceletá, volně trsnatá; světle nebo žlutavě zelená, dole fialově zbarvená, listy dlouze špičaté, jazýček dlouhý, špičatý, roztřepený, stébelné listy mají pochvy delší než čepel, stébla pod květenstvím drsná, lata jehlancovitá

lipnice luční (Poa pratensis) – lipnica lúčna
vytrvalá, oddenkatá; jarní listy bývají rozložené, letní vzpřímené, s dlouhou často příčně řasnatou čepelí, čepel nejvyššího stébelného listu kratší než pochva, kápovitá špička, jazýček krátký

lipnice hajní (Poa nemoralis) – lipnica hajná
vytrvalá, volně trsnatá; svěže zelená až modrozelená, stébelné listy za květu šikmo odstálé, jejich čepel zdéli n. delší než pochva, jazýček krátký, stébla až pod latu listnatá, lata jemná, nakloněná (chabé vřeteno)

lipnice smáčknutá (Poa compressa) – lipnica stísnutá
vytrvalá; modro- až šedozelená, kolénkatě vystoupavá, výrazně dvouřízně zploštělá, čepele kratší než pochvy, lata úzká s přitisklými krátkými větvemi

lipnice roční (Poa annua) – lipnica ročná
jednoletá, trsnatá; nízká, tmavozelená, poléhavá stébla, měkká, jazýček krátký, rovný, dolní větévky laty 2 (kratší a delší) 

lipnice cibulkatá (Poa bulbosa) – lipnica cibul‘katá
vytrvalá, hustě trsnatá; šedozelená stébla na bázi cibulkovitě ztlustlá, drobná lata s nachově zbarvenými klásky, místo obilek se vyvíjejí vegetativní rozmnožovací listnaté cibulky

srha laločnatá , říznačka (Dactylis glomerata) – reznačka láločnatá
vytrvalá, hustě trsnatá; přízemní listy ploché, sivozelené, s matnými čepelemi, kraje listů, pochvy a stébla se po odkvětu stávají drsnými, lata jednostranná, klásky shloučeny do hustých klubek (lata je laločnatá)

poháňka hřebenitá (Cynosurus cristatus) – hrebienka obyčajná
vytrvalá, trsnatá; nažloutle zelená, líc listů žebernatý, jazýček uťatý, květenství je úzký, dvojřadě střechovitě rozčísnutý lichoklas tvořený dvojicemi klásků - vnější je jalový a tvoří hřebínek, vnitřní je plodný

třeslice prostřední (Briza media) – traslica prostredná
vytrvalá, volně trsnatá; listové pochvy uzavřené, jazýček nepatrný, lata rozkladitě větvená s tenkými, pružnými větvemi, na jejichž koncích jsou srdčité klásky (většinou nafialovělé)

strdivka nící (Melica nutans) – mednička ovisnutá
vytrvalá, dlouze oddénkatá; stébla bohatě olistěná, nízký jazýček, chudá lata, větve v latě jednostranně převislé, krátké, nesoucí po jednom 2-květém klásku

strdivka jednokvětá (Melica uniflora) – mednička jednokvetá
vytrvalá, dlouze oddénkatá; má tzv. antiligulu (jazýček není postaven proti listu), chudá dvoustranně rozevřená lata, ±dlouhé větve v latě přímé, jen jeden květ klásku je plodný

strdivka sedmihradská (Melica transsilvanica) – mednička sedmohradská
vytrvalá, trsnatá; pochvy dolních listů huňatě chlupaté válcovitý lichoklas za květu červenofialový, za plodu pluchy odstále bíle chlupaté

smilka tuhá (Nardus stricta) – psica tuhá
vytrvalá, hustě a pevně drnovitě trsnatá tráva se štětinovitými, drsnými listy (trsy jsou jednostranné a starší listy vodorovné; tvoří hřebínek); stéblo tuhé, trojhranné, nese střechovitě dvouřadý klas jednokvětých klásků

rákos obecný (Phragmites australis) – trsť obyčajná
vytrvalý, dlouze oddenkatý, statný; stébla bohatě olistěná drsnými sivozelenými listy, dutá, dřevnatějí, místo jazýčku věnec dlouhých chlupů, velká bohatá lata klásků, za květu fialová, za plodu hnědá, osa klásku mezi květy dlouze chlupatá

bezkolenec modrý (Molinia coerulea) – bezkolenec belasý
vytrvalý, hustě trsnatý; kolénka jen v nejspodnější části stébel nahloučena hustě nad sebou, krytá pochvou, takže stébla jsou zdánlivě bez kolének a dole cibulkatá báze, listy ploché, ±bezžeberné, místo jazýčku věnec brv, větve laty vzpřímené, lata úzká a řídká, klásky modrofialové

milička menší (Eragrostis minor) – milota menšia
jednoletá, drobná šedozelená tráva; listy krátké, na bázi s chomáčem chlupů, lata hustá, v kláscích velký počet kvítků, tvoří “vánočku”, osa klásků se po odkvetení nerozpadává

ježatka kuří noha (Echinochloa crus-galli) – ježatka kuria noha
jednoletá tráva s poléhavými až vystoupavými stébly, trs se při zemi paprsčitě rozvětvuje; horní listové pochvy slabě nafouklé, listy nemají jazýček, větvitá lata jednostranných krátkých klasů, klásky osinaté i bezosinné

bér zelený (Setaria viridis)- bar zelený
jednoletý; čepele trávozelené, lysé, místo jazýčku věnec štětin, lichoklas se zelenými štětinami

bér sivý (Setaria glauca) – bar sivý
jednoletý; pochvy smáčknuté, červené, čepel sivozelená, místo jazýčku věnec brv, v květenství rezavé štětiny

bér přeslenitý (Setaria verticillata) – bar praslenatý
jednoletý; stébla válcovitá, listy oboustranně drsné, jazýček krátce brvitý, květenství naspodu obvykle přetrhované, celé drsné, lepivé (štětiny se zpětnými háčky)

troskut prstnatý (Cynodon dactylon) – prstnatec obyčajný
vytrvalý, oddénkatý; listy krátké, ploché, místo jazýčku řada chloupků, větve květenství vyrůstají z jednoho místa, jsou “zubaté" (odstálé plevy), klásky nafialovělé, bezosinné pluchy

vousatka prstnatá (Botriochloa ischaemum) – fúzatka prstnatá
vytrvalá, krátce oddénkatá, tvořící trsy; šedě zelená, listové čepele pokroucené, brvité, místo jazýčku má věnec brv, stéblo plné, klasy nevyrůstají z jednoho místa, klásky dlouze osinkaté

rosička krvavá (Digitaria sanguinalis) – prstovka krvavá
jednoletá; vystoupavá stébla, někdy celá rostlina nachově zbarvená, listy na rubu šedě chlupaté, nafouklá pochva listů, jazýček krátký, uťatý, 5-8 větví nevyrůstá z jednoho místa, klásky bez osin

KULTURNÍ OBILOVINY

PŠENICE (Triticum)

diploidní (2n=14)
- pšenice jednozrnná (Triticum boeoticum)
Planý ozimý druh. Klas se za zralosti rozlamuje na klásky, v nichž zůstávají 1-2 pevně uzavřené, z boku silně smáčklé obilky.
- pšenice jednozrnka (Triticum monococcum)
Podobná p. jednozrnné, z níž se vyvinula. Jarní druh.

tetraploidní (2n=28)
- pšenice dvouzrnná (Triticum dicoccoides)
Planý, zpravidla ozimý druh. Klas se za zralosti rozlamuje na klásky uzavírající 2 obilky.
- pšenice dvouzrnka (Triticum dicoccum)
Jarní druh. Články vřetena klasu jsou tenké, zpravidla lysé a ulamují se na své bázi.
- pšenice naduřelá (Triticum turgidum)
Nahozrnná, zrno široké, světlé, s nízkým obsahem lepku.
- pšenice tvrdá (Triticum durum)
Jarní nebo ozimý druh, nahozrnná. Zrno je sklovité, s vysokým obsahem kvalitního lepku. Obilky jsou k oběma koncům zůžené. 

Pro odolnost proti chorobám mají šlechtitelský význam:
pšenice Timofěvova (Triticum timopheevii)
pšenice perská (Triticum persicum)

hexaploidní (2n=42)
- pšenice špalda (Triticum spelta)
Ozimý nebo jarní druh s lámavým, zpravidla řídkým klasem. Vřeteno klasu je široké, v klásku jsou uzavřeny 2 obilky
- pšenice obecná (Triticum aestivum)
Ozimý nebo jarní nahozrnný druh. Složený klas je osinatý nebo bezosinný. V klásku bývá 3-5 květů, plodné jsou spodní 2-3. Obilka je vejčitá, široká.
Hlavní světová obilnina. U nás se pěstují hlavně ozimy.
Rozlišují se variety: 	erythrospermum - bílý osinatý klas
lutescens - bílý bezosinný klas
miltura - červený bezosinný klas.

JEČMEN (Hordeum)
ječmen setý (Hordeum vulgare)
ječmen setý víceřadý (Hordeum vulgare convar. vulgare)
Na každém článku vřetena klasu jsou 3 jednokvěté klásky.
- šestihranný (var. hexastichon) - všechny 3 obilky jsou stejně vyvinuté => průřez klasem tvoří 6-cípou hvězdici. 
- čtyřhranný (var. tetrastichon) - postranní zrna trojice slabě vyvinuta a odstávají bokem, střední zrno trojice je přitisklé k vřetenu klasu => klas tvoří 4-hranný hranol. 
ječmen setý dvouřadý (Hordeum vulgare convar. distichon)
Má jen prostřední květy trojic plodné, boční jsou bezosinné.
	vzpřímený (var. erectum)
	nící (var. nutans)

ŽITO (Secale)
žito seté (Secale cereale)

ŽITOVEC (Triticale)
Kříženec mezi žitem a pšenicí. 
Tritordeum – kříženec ječmene a pšenice 

OVES (Avena)
oves setý (Avena sativa)
Hlavní kulturní formou ovsa je oves setý rozvětvený (Avena sativa conv. difusa), tzv. latnatý oves, který má za zralosti všestranně rozloženou latu. 

KUKUŘICE (Zea)
kukuřice setá (Zea mays)
	- kukuřice setá koňský zub (Z.m. var. dentiformis)
Má klínovité obilky se sklovitými boky a vrcholovou moučnatou jamkou
- kukuřice setá tvrdá (Z.m. var. indurata)
Má zakulacené obilky, po celém povrchu sklovité. 
- kukuřice setá cukrová (Z.m. var. saccharata)
Obilky jsou svraskalé, rohovité.
kukuřice setá pukancová (Z.m. var. microsperma). 
Má  drobné, zpravidla špičaté obilky na celém povrchu sklovité.

PROSO (Panicum)
proso seté (Panicum miliaceum)

Okrasné druhy:
Panicum virgatum
Panicum capillare (proso vláskovité) 

ČIROK (Sorgum)
"mouřenínské proso"
čirok obecný (Sorgum dochna). Jednoletá obilovina 
 - na zrno - Sorghum bicolor -  velké  škrobnaté  obilky.  
 - cukrový  - Sorgum dochna var. saccharatum - vysoký obsah cukru ve stéblu. Dřeň je šťavnatá i v době zralosti zrna. 
 - technický - Sorgum dochna var. technicum - pěstuje se kvůli květenstvím, která jsou tuhá a metlovitá. 

čirok sudanský (Sorgum sudanense) = "sudanka, sudánská tráva"

BÉR (Setaria)
bér vlašský (Setaria italica). 
-	čumíza (Setaria italica subsp. maxima) - laločnatý lichoklas
-	mohár (Setaria italica subsp. germanica) - válcovitý nelaločnatý lichoklas, často hnědofialově zbarvený

RÝŽE (Oryza)
rýže setá (Oryza sativa)
Obilky okoralé, bílé (rýže bělozrnná) nebo zbarvené antokyanem (rýže žlutozrnná, červenozrnná), velmi bohaté na škrob. 
- rýže setá krátkozrnná (Oryza sativa subsp. brevis) - obilky krátké, do 4 mm
- rýže setá obecná (Oryza sativa subsp. communis) - obilky delší než 4 mm